(Клацнуло)
(Кроки)
(Бряцає зброя)
(Гримить)
(Шум дощу)
(Гавкіт собаки)
(Ляскають дверцята)
Кріс: Дотті!
(Гавкіт)
Дотті! Чорт забирай, прокинься!
(Стукіт у двері)
Заткнися, ТіБон!
Чорт забирай, Дотті, пустіть мене! TіБон, замовкни!
(Стук триває)
Дотті!
Прокинься!
Дотті!
Відкрийте ці кляті двері! Дотті!
Виповзіть хтось з довбаного ліжка!
Дотті, відкрий двері!
Дотті!
Дотті, будь ласка, відкрий двері! Дотті!
Дотті, я повинен відлити!
Прокинься, це я!
Лайно!
Шарла: Чекай!
- Відкрийте двері! - Я вже йду.
(Гавкіт собаки) - Заткнися!
О Боже, прикрийся хоч чимось, Христа ради!
Ну, чорт, я не знала хто тут.
Лайно!
Закрий кляті двері!
Ти завжди в такому вигляді відкриваєш двері, якщо не знаєш, хто там?
Нічого такого, що ти ніколи не бачив раніше.
Нічого такого, що не бачила половина округу Даллас.
- Затули пельку. - (змиває)
Тато тут?
Він спить.
Дотті тут, чи не так?
- Адель виставила тебе? - Ні. Я повинен поговорити з татом.
Чому вона тебе вигнала? Ти вдарив її знову?
Ні, я не бив її.
Гей послухай,
не могла б ти натягнути на себе щось з одягу?
- Боже мій, я ніколи не чула так багато... - Це трохи відволікає.
Твій кущ дивиться мені в обличчя.
Добре! Ісусе.
Чорт забирай!
Aнсель: Пригощайся.
Кріс: Що ти забив? Косяк з конюшиною?
Де ти взяв це лайно?
Купив у тебе.
(Закашлюється)
Це що?
Чого ти припхався?
Шарла: Адель випхала його.
Ансель: Ну і що? Хлопчик сам розповість.
Кріс: Мені потрібно десь перекантуватись. Можна?
- Чому вона вигнала тебе? - (Звуки телевізора)
Це довга історія.
Ансель: Шарла, дай мені пива.
Що ти зробив? Вдарив її знову?
Ні, чорт забирай! Не бив я її.
Ти ж ніколи не робив такого раніше.
Це зовсім тебе не стосується, Шарла.
- Ей, я тут живу. - Заспокойся.
Слухай, тату, я тільки-но розмовляв з твоєю голою дружиною
- Даси мені третій ступінь? - Я не гола.
Чому ти дозволяєш їй тут так ходити?
- (Сміється) Як? - Зараз ніч.
Вона відкрила двері, а на мене морщився її бобер,
-ніби хотів потиснути мені руку. - Ти прикрий свій рот
- Вона не знала, хто там. - Тобто не в цьому справа, чорт забирай.
Я не хочу, щоб Дотті дивилась на кицьку своєї мачухи.
- Ось і все. - Я йду спати.
На сьогодні я лайна наслухалася.
На добраніч!
Маленький гівнюк, я в біса вб'ю тебе!
(Нерозбірливі крики)
- Проїхали! - Солодких снів!
- ...вб'ю тебе! - Чорт.
- Нехай блощиці не кусають. - Ансель: Тут вистачить трави ще на раз!
Він не повинен лишатися тут сьогодні!
Кріс: Гей, я залишуся тут стільки, скільки захочу.
Якщо він залишиться, я клянуся, буде боляче цьому маленькому виродку!
- Ансель: не лягай спати розлюченою. - На добраніч! Трахальщик!
- Не здохни уві сні! - Шарла: клятий сільський недоучка!
(Закриваючи гримає дверима)
Що за хрінь?
- Зараз я перебуваю в біса немилості. - Ну, то відтрахай її гарненько
Мені треба з тобою поговорити про дещо.
- Мені потрібні штани для цього? - То нам треба вийти звідси.
- Я не піду. - Ну, це приватні речі.
Тоді пошепки!
(Шепоче) Мені потрібно, щоб ти надягнув якісь штани.
- Ні. - Підемо.
(Нерозбірливі крики)
(Звуки боротьби)
- (Гавкіт) - (Двері закриваються)
Мені потрібно $ 6.000 або дехто вб'є мене.
Ти б краще поїхав з міста. Швиденько.
- Якщо б ти міг просто дати мені $ 1.000. - В мене немає.
Ей, я можу зробити з тисячі шість.
Кріс, я не маю її.
(грає Swamp Fox)
(Свист)
Я не був би в такій фігні, якби не мама.
А тоді вона мене ще й виперла.
Ти вдарив її, чи ні?
Прокляття, ні!
Я не вдарив її, я казав тобі.
Чому вона викинула тебе?
Я штовхнув її на холодильник.
Вона вкрала дві унції коксу в мене.
Дурня. Адель не нюхає кокаїн.
Вона продала його.
Взяв його у клятого Рекса, і немає.
Крім мене, тільки вона знала, де порошок. То сьогодні
вона повертається додому на своїй машині відремонтованій.
Якій? Золотому Кадилаку? Не звизди мені.
- Ця купа гівна не їздила з рік. - Про що і мова.
Так що мій порошок зник, і тепер ці хлопці збираються вбити мене.
І моя власна мати...
То як?
- А? Що? - Ти позичиш мені гроші?
- Ні. - Я в лайні.
У мене ніколи в житті не було $ 1.000.
А як тобі сподобається таке?
- Хотів би мати 15.000 $? - Боже.
Ні, просто вислухай мене.
Так кожного разу. Як щодо ферми?
Забудь про ферму.
Я кажу про дещо набагато легше, ніж це.
Ансель: Тьху!
Це має бути кльово.
Ти коли-небудь чув про Джо Купера?
- Ні. - Він ментяра.
Точніше детектив.
Ну і...
У нього невеличкий бізнес на стороні
Що він робить?
Він убивця. Він вбиває людей.
Ну. І що?
У мами поліс страхування життя на 50000$.
Не дивися на мене так.
Ну, хто ... Як це називається?
Бенефіціар
- Дотті. - Дотті?
- Всі гроші? Всі $ 50.000? - Ага.
Ансель: Вона не залишить нічого для мене?
Звичайно, ні, ти лайно. З чого б це вона таке зробила?
Я її колишній чоловік.
Вона ненавидить тебе, тату. Ти знаєш.
І в скільки це нам обійдеться?
Ну, я чув, що він бере 20.
Тисяч? Круто.
Слухай, це не зовсім те, де ми можемо зрізати кути.
Я б сказав, що це варто того, щоб не попастися.
Я маю на увазі, Кіллер Джо - професіонал. Він зробить все це правильно.
Звідки ти знаєш? Хто сказав тобі про це?
Неважливо.
Я хочу найняти, як спеца. Попрошу його зробити це безкоштовно,
а потім дати йому із страхових грошей.
Ну, після того як ми заплатимо цьому хлопаку,
- Чистими матимемо $ 30000 - 30000.
- Ми ділимо на чотирьох - На трьох.
- Як ти собі це уявляєш? - Ти, я і Дотті.
Як щодо Шарли?
Що з нею?
Вона отримає долю.
Дідька лисого, вона не сім'я.
Вона моя дружина довше, ніж Адель.
Це менше грошей.
Це менше грошей для тебе.
Але це більше грошей для тебе.
Я батько тут.
Я знайшов її. Вона моя колишня дружина.
Не ти, не Дотті.
Гаразд, добре. Поділимо на чотирьох.
(Виття сирени)
Я не погоджуюсь ні на що, лади?
Те про що ми говоримо - вбивство.
Я не просто буду стояти тут, киваючи головою.
Подивись на це таким чином. Від неї нікому ніякої користі.
Ти про що?
Хто-небудь стане перейматись, якщо мамаши не стане поруч?
Так. Рекс.
Сучий син навіть не помітить.
- Якщо він таєць, то це не означає, що йому байдуже. - Він би був в захваті
Ти повинен побачити, як вона ставиться до бідолахи.
Напевно, приблизно так само, як вона ставилася до мене.
(Дзявкіт)
Що краще для Дотті?
Мати $ 10.000 і можливість піти в цю школу Амазон,
або мати пошарпану, стару, потворну, сварливу алкоголічку-матір
ще на 20 років або близько того?
- В цьому є сенс. - Ще б пак.
Поки Дотті нічого не знає, про що ми тут говоримо.
Ми дійсно робимо їй користь.
Так.
Що ви тут робите?
- (Зітхає) - (Закашлюється)
Я посварився з мамою.
Ви побудували все це місто самі?
Так.
Звичайно, збудували.
По цеглинці.
Я чула на весіллі.
Налякала мене, ледь не всрався.
Уві сні вона говорить, в мене аж мурашки.
Ага. Знову погіршення.
Кожну ніч.
Вона ще не була ні з ким?
(Усміхається)
Не затримуй дихання.
По правді кажучи, я думаю, що вона все ще ... Ти знаєш.
Що?..
Незаймана?
Кріс: Я просто зателефоную йому.
І принаймні домовлюсь про зустріч, і поговорю з тим хлопцем.
Ми не мусимо нічого вирішувати прямо зараз.
- Ансель: Гаразд. - Добре.
Дотті: Я чула, ви говорили про вбивство мами.
Я думаю, що це гарна ідея.
Ну, вперед.
(Гримить)
(Кріс задихаючись)
(Дме)
(Далеко виє сирена)
(Плач дитини)
Ансель: Ми говоримо про вбивство.
(Кріс задихається)
(Хапає повітря)
(Важко дихаючи)
(Зітхає)
(Клаксон)
(Дзвін ключів)
(Наближаються кроки)
(Сходи риплять)
(Стукіт у двері)
(TБ горланить)
(Крик)
(Кричить)
- Виглядає жорстоко. - (Зітхає)
Хто ви?
Джо Купер. Джо Купер.
Ти налякав мене до смерті.
Пробачте мені.
І я прошу вибачення.
Я постукав у двері, але у вас телевізор занадто голосно,
не чути мене, тому я вирішив дозволити собі зайти.
Нічого.
Це жорстоко. Що показують по телевізору.
Ви повинні займатись.
Я Джо Купер.
Я маю зустрітися з Крісом тут о 10:30.
Його тут немає.
Ну, я трохи зарано.
Зазвичай він спізнюється.
(Зітхає)
Чи можу я сподіватись на філіжанку кави?
Звичайно.
Чому б тобі не сісти, я візьму куртку.
Ммм-хмм. Спасибі.
Чи можу я дізнатися ваше ім'я?
Я Дотті.
Привіт, Дотті.
Привіт.
(Набирає воду)
(Закриває кран)
Що?..
Хто ти?
Я маю на увазі, чим ти займаєшся?
Я детектив.
- Справді? - Ммм-хмм.
Як Maгнум, П І.?
Ні.
Він приватний детектив.
А я з Далласького департаменту поліції.
- Він не справжній - Ні.
Я справжній.
Я читала, що це не схоже на те, як їх показують з погонями і таке інше.
Багато писанини.
Я читала, деякі поліцейські служать все своє життя,
ні разу не стрельнувши з своєї зброї.
Напевно, так.
- Ти коли-небудь застосовував свою зброю? - О, звичайно.
Стріляв в когось коли-небудь?
- Так. - В кого?
Ні в кого з твоїх знайомих.
Хіба вони вмирають?
Ну, так і є. Так.
Ого.
Що найцікавіше, що коли-небудь трапилося?
Хм.
(Зітхає)
Я зайшов у будинок.
Я почув жахливий крик, який лунав з
нього.
Було темно.
Так що я пішов на звук крику в спальню.
Правда, я не знав, якого біса чекати.
Так.
Коли я відкрив двері, раптом просто ... Оп!
А там величезний, товстий чолов'яга.
Він накинувся на мене.
- При цьому кричав, штовхав і дряпався - О, Боже мій.
І справа була в тому,
що там нікого більше не було.
І він не намагався заподіяти мені болю. Він хотів, щоб йому допомогли.
Чому?
Бачите, він побився зі своєю дівчиною.
Вона мала інтрижку, так що ...
Для того, щоб її провчити.
Він ось так і сказав.
"Провчити її".
Він облив собі геніталії рідиною для запальничок
і підпалив.
Ви вірите мені?
Це правда.
Бідний нещасний покруч підсмажив власні геніталії на вогні,
просто щоб показати своїй подрузі урок.
Я думаю, він показав їй.
Цікаво, чи це її хоч чомусь навчило.
- Він в порядку? - Ні.
Ні, він був не в порядку.
Геніталії обгоріли.
У мене була тітка, яка одного разу загорілась.
- Справді?
Не спеціально, однак. Вона була одягнена в довге мереживне плаття
і зачепилась ним за піч.
Вона померла, перш ніж змогли згасити вогонь.
— Невже?
Кажуть, що з усієї родини я найбільше схожа на неї.
Її звали Вайва. Хіба це не красиве ім'я?
Ммугу.
Вона ніколи не була заміжня, хоча...
(Дзвонить телефон)
Збираєтеся відповісти?
Це тобі.
Мій батько не зміг піти з роботи.
Мене цікавить, якщо б ми могли зустрітися в "Глушнику Боба".
Там є якесь приватне місце, де ми можемо поговорити?
Там є більярдна по сусідству з гаражем.
Якраз біля "Harry Hines".
Привезіть Дотті, вона покаже дорогу.
- Не змінюйте знову плани, які стосуються і мене. - (Відключається)
Слухай, мені дуже шкода.
Не міг би ти спробувати трохи більше шуміти?
Чому б тобі не спробувати поцілувати мою дупу? Лярвин син.
Ти збираєшся вбити мою маму?
Не знаю.
- А що? - Мені було просто цікаво.
Моя мама намагалася вбити мене, коли я була зовсім маленька.
Вона спробувала задушити мене подушкою,
тому що вона більше дбала про себе, ніж про свою маленьку дитину.
Вона не любила мене, як мама повинна любити малюка.
І вона була щаслива, тому що вона думала, що вбила мене.
І тоді я б не змогла стати кимось кращим, ніж вона.
Якщо б все склалось інакше.
Але їй це не вдалося. Вона не відправила мене на Небеса.
Вона просто зробила мене хворою. Я вижила.
Я є.
Вона засмутилась, що я є і буду жити.
- І звідки ж вам це відомо?
Відомо що?
Що ваша мати намагалася вбити вас?
Тому що я пам'ятаю.
(Гудок)
Це мій батько, Ансель.
Ансель.
Пива?
Ні, ні, дякую. Слухай.
У мене немає багато часу, так що ...
Кріс: Гаразд, тоді перейдемо до нашої справи.
Джо: Якщо все в порядку.
Кріс: Все в порядку. Ну, перш за все,
ми з моїм батьком ніколи не робили нічого подібного.
Ми не хочемо цього робити, але мусимо.
Це мене ніяк не стосується.
Кріс: Добре.
Ну, сер,
замість тинятися, можливо, є до нас якісь питання.
- І у нас є запитання. - Це досить просто.
Ви будете платити мені за послуги, які я буду виконувати.
Угу.
Ви можете надати мені деякі відомості про неї.
Її звички. Мені б це допомогло.
Я не буду надавати вам багато інформації про свою діяльність,
тому що менше знаєш,
тим краще для всіх учасників.
Кріс: Згоден.
Тепер у мене є тільки кілька правил, яких - я наполягаю - треба дотримуватися.
- Наполягаю. - Кріс: Добре. Так.
Якщо вас зловлять, якщо вас запідозрять в цьому злочині,
ви ні за яких обставин не повинні видавати
мою особистість або участь.
Так, звичайно.
Якщо ви порушите це правило,
ви будете вбиті.
Зрозуміло?
- Я... - Все повино бути абсолютно ясно
з цього питання.
Я все розумію.
Ви розумієте?
Так.
Моя такса становить $ 25000 готівкою авансом.
Без винятків!
-25? - Так, сер.
- Я думав, ти сказав 20. - Мені сказали, що 20.
25.
Хіба це проблема?
У нас немає проблем з грошима
Тоді в чому ваша проблема?
Ми не можемо заплатити заздалегідь.
- Жодних винятків. - Сер, дозвольте мені пояснити.
Одна з причин, чому ми зацікавлені це зробити в тому,
що у моєї матері солідний страховий поліс.
Як правило, так і робиться.
Тепер ми думали, що якщо ми можемо гарантувати виплату,
Після виплати за полісом буде покрито...
Слухайте, це дійсно закрито для обговорення.
- Розмову закінчено. - Будь ласка, це не ...
Що ти думаєш це було?
Давайте укладемо угоду?
Це серйозна справа, в якій ви лажанулись, хлопче.
- Я знаю про це. - Ні, я не думаю, що ви розумієте.
Я не сприймаю вас всерйоз.
Це має бути зроблено в той чи інший спосіб.
Нашу розмову закінчено. Ми ніколи не зустрічались.
Ви ніколи не бачили мене.
(Клацає запальничкою)
Звичайно, ми ніколи не обговорювали можливість застави.
Ти про що?
Ви знаєте, як зв'язатися зі мною.
Подзвоніть мені, якщо це вас цікавить.
Ей, хлопче, ти говориш про мою сестру?
Нехай буде вона.
Ісусе.
(Дверцята машини відчиняються)
(Дверцята машини зачиняються)
(Автомобіль рушає)
Що він мав на увазі, "застава"?
А як ти думаєш, що воно означає? Це означає Дотті.
Але застава, що саме?
Але ж який ти дурний! Ти дійсно такий тупий?
- Фільтруй що кажеш! - Що ми будемо робити, тату? А?
Ми повинні щось придумати.
- Ми могли б убити її самі! - Ти збираєшся вбити когось?
Ти навіть не можеш сказати час!
Ну, що ти пропонуєш, розумнодупй?
Ну, ми можемо забути про все це.
Або ми можемо
віддати йому Дотті.
Ансель: Так, можливо, це найкраще, що ми можемо зробити для неї.
Шарла: Не будь дурнем. Ніхто ніколи не побачить їх.
В будь-якому випадку тобі немає чого паритись,
і на жодній неможливо розгледіти обличчя. (Сміється)
- Особистий дзвінок? - Нє-а.
Дві великі піци пепероні, будь ласка.
Друкували фото в торговому центрі.
(Зітхає) Ти занадто переймаєшся.
Просто якась прищава мала,
яка ніколи не бачила раніше прутня
у своєму житті. (Сміється)
О котрій ти забереш мене?
8:30? І що ми робитимемо до тих пір?
Зачекай, Дженні.
Чи можеш дати трохи грошей, щоб я могла приготувати вечерю?
Дженні, я зателефоную тобі після зміни.
Я не можу. Я повинна... Так.
Так, я теж.
(Прочищає горло)
Що ти збираєшся готувати на вечерю?
- Просто якусь запіканку. - Ти збираєшся робити салат?
Нє-е-е.
Може, дати тобі ще на щось?
Купиш собі нове плаття.
- У нас гість на вечерю. - То ми маємо причепуритися?
Я просто кажу, ти виглядала б дуже красиво в сукні.
По телефону ти розмовляла з своїм приятелем?
Що ти маєш на увазі?
Це був не твій хлопець?
- Дурня, я заміжня. - Я не скажу татові.
Я не розумію про що ти говориш.
Це була Дженні, стара шкільна подружка.
Будь ласка.
Я казав, ніяких чорних маслин.
Зробіть ще одну велику. Без маслин. В мене перерва.
- Їж. - Який він?
Перестань говорити так.
Ти повинна мати симпатичного хлопця.
У мене був друг в третьому класі.
Я ніколи не говорила нікому.
Його звали Маршалл. Він був гладкий.
Він любив мене.
Ти повинна виходити частіше.
Ніхто ніколи не знав, що ми буваємо разом.
Ми не бачили один одного на перервах, ми не сиділи разом за обідом.
Ми ніколи не писали записки, і він не проводжав мене додому зі школи.
Коли ж ви бачились?
У класі, в школі.
Я маю на увазі, на самоті.
Ми не бачилися сам на сам.
- Ніколи? - Це зіпсувало б секрет.
Звідки ти знаєш, що він тебе любить,
якщо ви ніколи не були на одинці?
Ми просто знали. Якби ми говорили про це,
це не було б тим, чим було, правдою.
Що було правдою?
Любов. Ми любили одне одного.
Як ти знаєш, чи він любить тебе, якщо ви ніколи не говорили про це?
Тому що він любив мене чистою любов'ю.
Ну…
Не всім таке сподобається, я думаю.
Це Джо, чи не так? Джо прийде.
Який Джо?
Я не пам'ятаю.
В нього болять очі.
Що ти кажеш?
Що?
- (Зітхає) бачила його? - Му-гу.
Що він хотів?
Він сказав, що мені потрібен тренер з кунг-фу.
-Так?
І він змусив мене зробити йому каву.
- Який він із себе? - Я не знаю.
- (Відчиняються двері) - Чоловік: Здоров, Ансель.
Тепер ти просто не згадуй про Дженні. Вона стара подруга,
і мені не потрібно ніяких проблем з твоїм батьком.
Стара подружка, ти чуєш?
- Ти повинна мати милого хлопеця. - Тсс!
(Дотті сміється)
Гей, ви говорили про мене?
- Твої вуха, певно, горіли. - Ні, сер.
Я казала Дотті, як гарно вона виглядала б в новій сукні.
Так, заїдемо в магазин
і підберемо тобі щось гарненьке, добре?
Чи всі будуть наряджатись?
Так, ми усі.
Ей, дай мені трохи грошей. Хочу пива.
Мій гаманець внизу.
Коли ти збираєшся сказати дівчині, що за вечерею буде тільки вона і Джо?
- Вона сама все побачить. - Ти повинен сказати їй.
Ця дівчина не така, як інші люди.
Вона не складе два і два разом. Чорт забирай.
Як і ти я та Кріс.
(Ансель зітхає)
Що ти так турбуєшся?
Вона раніше ніколи не була на побаченні. (Нюхає)
- Це не побачення. - Це саме воно.
Дотті не мала жодного.
За винятком уявних з якимось товстим хлопчиськом.
Що за хлопчисько?
Поговори з дівчиною,
або ти все це діло просереш.
- Що я повинен сказати? - Розкажи їй, заради Бога.
Чому ми повинні робити все так складно?
- Що саме? - Ситуацію.
Скажи їй, чому Джо приїжджає сьогодні ввечері.
- Як я повинен зробити це? - Якщо вона не знає,
що від неї чекають, то вона може розчарувати його.
Я їду з нею за сукнею, що ще?
Тьху! (Бурмоче)
Як щодо грошей мені на пиво? Шарла.
Що за товстий хлопець?
(Ансель посміюється)
Сподіваюся, у вас є запасний.
Тато?
Тато.
Гей, гей, подивися на себе.
По ходу, ти виглядаєш як клята кінозірка.
Обернись навколо.
Покрутись.
Так, клята кінозірка.
Я відчуваю себе смішною.
Ой, не кажи дурниць Ти виглядаєш прекрасно.
Моя дупа занадто велика.
Добре, дозволь мені повідомити тобі один маленький секрет.
- Хлопцям подобаються великі сраки. - Це не так.
Я кажу з досвіду.
У Шарли не велика, наприклад.
Так, ну, дай їй трохи часу.
Чому ти не одягнений?
Тому що я не збираюся залишатися на вечерю.
Що ти маєш на увазі?
У нас з Крісом з'явились деякі справи.
Де Кріс?
Так що це буде вечеря у вас із Джо.
- Я повинна переодягнутися. - Ні, ні
- Ні, солоденька - Так, я повинна.
Дотті, я думаю, це було б добре для Джо, якщо б він побачив як красиво ти виглядаєш.
- Так, я піду... - Слухай, дорогенька. Дотті!
(Гавкіт)
- Просто заспокойся. Дотті! - Відпусти мене, я повинна переодягнутись!
- Дотті, почекай секунду! - Я повина змінити...
(Схлипує) Я повина переодягнутись!
Дотті, не закривай ці довбані двері
Я повина змінити одяг!
Чорт забирай!
- Стій ти, маленьке сученя. - (Істерично ридаючи)
- Що в біса, що відбувається тут? - Що, хрінь!
Що за холера відбувається?
- Вона хоче зняти з себе плаття. - То й що?
Ну, хіба ти не думаєш, що вона виглядає добре?
Нехай переодягнеться, якщо вона хоче. Ти можеш одягнутись як тобі завгодно.
(Стукіт у двері)
- Тобі не здається, що вона виглядає добре? - Гей, дай її переодягнутись, тато!
Нехай перевдягнеться!
- Зупиніться на секунду. - Гей.
Нехай змінить одяг. Переодягнись.
(Стук триває)
Що ви тут робите?
Ми на вихід.
- Ми обговорювали це. - Ну, не дави. Ми йдемо.
Це вірно, молодший. Не дави на нього.
Тепер, коли ми домовились,
я очікую, що ви будете уважними до деталей.
Підемо, тату.
Зрозуміло?
Так.
Хороший хлопчик.
Де вона?
Вона переодягається.
(Гавкіт)
Шкода, тату, що він не зустрів Шарлу в першу чергу.
Він міг би зустрітись з нею, я би не заперечував так.
Це моя дружина, думай що говориш, тупоголовий.
Ага. Так.
(Стогне)
(Сміється)
- Дотті? - (Дотті ридає)
Це я, Джо Купер.
Ми лишились вдвох.
Ви не хочете вийти?
Ви можете залишитись там стільки, скільки захочете.
(Звук ТБ)
(Вимикає телевізор)
Приємно пахне.
Я міг би розповісти кумедну історію про перше побачення
або запіканку. Але не буду.
Можливо, щось прийде в голову.
Можливо, ні.
(Грає кантрі)
Лі Гезлевуд. Окі з Маскогі.
Я не знаю смішної історії про Лі Гезлевуд.
Або Оклахому.
Я думаю, Оклахома смішно в будь-якому випадку.
Я виріс, дивлячись на Оклахому.
З південного берега річки Ред.
Коли я був хлопчиком, кордон між Техасом
і Оклахомою був точно посередині річки.
Ти рибалиш на північному березі, і ловиш рибу Окі.
Я ловив техаську рибу.
З тих пір ми віддали нашу половину річки.
Тепер вся ця клята річка належить Оклахомі.
Південний берег.
Це кордон зараз.
Я не знаю, чому ми зробили це.
Але це зводить мене з розуму.
Це ніби як віддати
свій ганок.
(Двері відкриваються)
- Як поживаєте? - Добре.
Ви хочете знати, як я?
Як поживаєш?
Я в порядку. Спасибі.
(Нюхає)
Ви добре виглядаєте.
Дякую!
Я переодягнулась.
Я не знала, що за вечерею будемо лише ти і я.
Хтось повинен був сказати вам.
Вони зробили це тільки зараз.
Що саме ви змінили?
Плаття.
Я хотів би побачити його.
У тебе очі болять.
- Вибачте?
Дотті, ти мені довіряєш?
Не зовсім.
Це добре.
Мені подобається.
Я незаймана.
Я знаю.
Ух!
- Запіканка з тунцем. - Так.
- Дозволите? - Будь ласка.
Дякую!
Джо: Ммм.
Я б дуже хотів побачити вас в сукні.
Даремно я...
Чи можу я побачити її в будь-якому випадку?
Як ти збираєшся вбити мою маму?
Це не тема для розмови за такою вечерею, Дотті.
Якщо ти не отруїш її. (Сміється)
Ти будеш детективом, який це розслідуватиме?
Напевно, ні.
Можливо…
Хіба це проблема?
Це зручність.
Як свій дім.
Так.
Я люблю свого брата.
Я пам'ятаю, коли мама і тато розлучались.
Вона просто сказала нам. Вона була п'яна.
Вона сказала: "Я не люблю твого батька.
"Я ніколи не любила його".
І я кричала щось.
Вибігла з будинку в двір.
Кріс вийшов за мною. Він нічого не сказав.
Він просто лежав на мені. Простягнувся отак от.
Лежав так, поки я не перестала плакати.
Дотті.
Ми ніколи не говорили про це, ніколи.
Принесіть сукню.
- Зараз? - Так.
Чому б вам не вдягнути це для мене?
Тому що це не моє.
Не тоді, коли ви не в ньому.
- У мене колись був друг - Вдягніть його.
Добре.
- Егей, куди це ви?
- Я збираюся одягнути плаття. - Я кажу, вдягніть його.
Я там.
Тут.
(Джо зітхає)
Я хочу бачити, як ти його вдягаєш.
Зупинись.
Зніми шкарпетки.
Знімай бюстгальтер.
Знімай труси.
Немовлята...
Одягни сукню.
- Йди сюди
Прямо за мною.
(М'яко) Поклади руку в штани.
Ти відчуваєш?
Так.
На що це схоже?
Я не пам'ятаю.
Скільки тобі років зараз?
Дванадцять.
Мені теж.
Поміняємось місцями.
Твій хлопець?
- Маршалл. - Маршалл.
Він був гладкий.
Угу.
Він любив мене чистою любов'ю.
Це був наш секрет.
Ніхто.
Ой...
(Важко дихаючи)
(Собака гарчить)
(Нявкає кіт)
Давай!
1000 на на Ноус в п'ятому і Самотню Зірку в восьмому.
Диктор: Задумливий на шостій доріжці.
І Манго, Кліф із Кафе Ріка...
і далеко-далеко позаду Белла Луна.
Менш ніж за півмилі від старту вони наближаються до повороту.
Бетті Бу обходить Ноуса. Так, я можу ...
Вихор трохи попереду.
Депозит в Приваті й Лагідний
вириваються вперед на восьмій вісі.
Кріс: Ну, п'ятий.
Диктор: Кавалера затиснули в центрі доріжки
і Татусь Майк поряд.
- Давай, 5. Давай, п'ятий, вперед! - Він усередині,
- але виривається - Блін.
... Але це Лагідний, що саме
- виривається вперед ... - Він відстає!
- Який захоплюючий фініш ... - Він відстав!
Ми захоплені і засмучені, Лагідний зробив неможливе!
17 до 1, ставки на Самотню Зірку сьогодні.
Чорт забирай, курва!
(Шум двигуна)
- Кріс: Привіт. - Час віддавати борг.
Ти просив додатковий тиждень три тижні тому, брат.
- Ти казав у тебе є план. - Ні, слухай, я дзвонив вам.
- Я дзенькав тобі об 11:00. - Цей план?
Ну, ДжіМен.
Так, оце так ти гроші дістаєш... Хрін зна чим займаєшся!
Сучий син!
(Двигун заводиться)
(Клаксон)
(Важко дихаючи)
- (Вереск шин) - (Клаксон)
(Гуркіт)
(Важко дихаючи)
(Кашель)
(Вереск шин)
Ти, гівнюк!
Ти куди?
Гівнюк!
- На тобі, маєш! - (Стогне)
(Вереск гальм)
Кріс
Привіт, Діггер.
(Бурчить) Як ти, старий?
Непогано. А ти?
Так собі. (Сміється)
Тиск.
П'єш ліки?
Так. Ніякої солі, уникаю стресів.
Звичайно, Емі продовжує готувати смажену курку. Не можу втриматися.
Як Емі?
Діггер: Та щось вона зараз розскандалилася.
Пам'ятаєш Вареника, нашого гончого пса?
Так, звичайно, Вареник.
Довелося усипити його вчора вранці.
- О, ні. - Так.
Ну, ти пропустив шалену вечірку
пару тижнів тому.
Вибач, що я пропустив твій день народження.
Ну, я радий, що ти пропустив мій день народження.
Просто шкода, що ти пропустив вечірку. (Сміється)
Скільки ж у нас людей було, ДжіМен?
Пару сотень.
Діггер: О, чорт, не так вже й багато.
-150 точно. - Діггер: Мало.
Шкода, що я пропустив.
Так, стара добра паті. Барбекю.
Гей, он ДжіМен грав на акордеоні.
Точно.
- Гей, а не було цієї дівулі? - Якої дівулі?
Та тієї, що всюди Кріса винюхує.
Як у біса її звуть?
Та тієї з великим багажником.
- Арлін? - Арлін.
(Сміється) Так, Арлін.
Ти краще придивись до неї, хлопче. Може, вона якраз для тебе.
Ну, їй краще триматися подалі від барбекю,
бо і в двері не пройде.
(Сміється)
Блін, ти мене смішиш.
Гей, послухай, я тут попросив хлопців витрусити з тебе гівно.
Ти б краще повернув мені гроші найближчим часом,
бо скручу тебе ізолєнтою,
покладу в домовину і на 10 футів під землю. Ясно?
Передам Емі привіт від тебе.
(Заводиться машина)
Вона зрадіє.
(Вереск шин)
Він справді любить тебе.
(Крекче)
(Стогін)
(Гавкіт)
(Грім гримить)
- Обличчям на підлогу! - Мені дуже шкода! Вибач! Вибач!
- Спокійно. - О, Боже мій, що трапилося?
- Чорт! - Кріс! Блін, та ти фігово виглядаєш.
Хлопці до тебе дістались.
(Стогне) Батьку! Здається, вони зламали мені руку!
- Ансель: Що вони зробили з твоїм обличчям? - Пробачте.
- Може, відвезти тебе до лікарні? - Я думаю, все минеться.
- Що з тобою трапилося? - Мене побили!
Дайте мені мокру ганчірку.
Вони по тобі тупцювали чи що?
- Це сучий син Діггер Соумз? - (Кріс стогне)
Ну, то вони повністю з тобою поквиталися?
Якби вони хотіли вбити його, він був би мертвий.
- Твій ніс зламаний. - І це все?
Що вони казали тобі?
А ти як думаєш?
- Я думаю, вони хочуть свої гроші. - Блін, так!
Гей, хочеш пива?
Де вони знайшли тебе?
Кріс: В довбаному "Спорті королів".
Ти бачив там Білла?
Нащо він мені здався?
Він винен мені 10 баксів.
Я йду спати. Пішли, Ансель.
Треба везти його в лікарню.
Ні, він в порядку. Його просто потовкли.
- Ансель! Давай! - Ну, добре.
Мабуть, підемо спати.
Джо: Дотті, ходімо.
Дотті: Добраніч, Кріс.
(Глушиться двигун)
(Джо свистить)
Я хочу знати, який у нас прогрес.
Я над цим працюю.
Так, вірно.
Ти трахав мою сестру,
а моя мати почувається значно краще, ніж я.
Хочете відмовитись від моїх послуг? Скажіть.
Коли ти збираєшся це робити?
Ще сьогодні.
Невже?
То завтра ти звалиш?
Ні, ні, ні, після вирішення фінансових питань.
Я не поїду, поки не отримаю свої гроші.
Мені це не подобається.
Ну, мене не хвилює.
Я не хочу, щоб ти знаходився поруч з моєю сестрою.
Мені все одно.
А якщо я відмовлюсь від угоди?
Тоді я зникну цієї ж миті, і ви ніколи мене не побачите.
Вирішуйте.
Кому ви заборгували?
Не скажу.
Діггеру Соумзу?
Звідки ти знаєш?
Він сказав, що дістане вас, якщо не заплатите борг?
Ти і про це знаєш теж?
Він зробить це.
Хіба ти не мусиш арештовувати людей, які скоюють вбивства?
Мені подобається Діггер.
Зроби це.
(Дзвонить телефон)
- Містер Тім. - Привіт, Джо.
(Біпи)
Джо, Джо. Слава Богу.
Я боявся, що не встигну, що спізнюся. Слава Богу.
Слухай, треба зупинитися. Добре?
Я потрапляв у купу неприємностей все життя,
але я ніколи не робив нічого подібного.
Мені дуже шкода, я не хотів марнувати твій час.
Тобто я ненавиджу цю суку. Я завжди ненавидів її.
Я просто не можу, розумієш?
Але насправді головне - це Дотті.
Ти знаєш, моя сестра ніколи нікому не зробила нічого поганого.
- (Звук автосигналізації} - Ти повинен дати їй спокій,
бо я не зможу дивитися їй в очі.
Тобто тобі вона не дістанеться. Я не віддам її тобі.
Що ти робиш? Куди ти їдеш?
Сідай.
(Запуск двигуна)
Чорт.
Блін!
Я якось спробував зайнятися фермерством. Здавалося, це життя, яке я хочу.
Багато роботи на свіжому повітрі. Живеш за містом, куриш драп.
Дивишся телик. Це все, чого я хочу. Тож я розводив кролів.
Я все збудував своїми руками.
Пиломатеріали, дротяна сітка, пляшки з водою, гранули, кролики.
Я любив цих маленьких виродків.
Вони смердять лайном і трахаються весь час,
але вони жахливо спокійні тварини.
Щур, свиня абощо потрапляють в загін
і казяться, метаються.
Просто рвуть одне одного.
Закочують очі, піна з рота і верещать.
Ти чув кролячий крик? Не відрізниш від крику маленької дівчинки.
Ну, це нервувало.
Я почав продавати наркотики, щоб заробити на життя, я знав про них більше, так що...
І от я не можу заплатити цьому хлопцю, і щось не дуже хочеться.
(Гримить)
Треба зупинитися, Джо.
Залиш мою сестру в спокої назавжди.
Чому зупинилися?
Господи.
(Хапає повітря)
(Обоє крекчуть)
Джо: Спокійно.
- Постав ноги на підлогу. - Добре.
- Все в порядку? - Так.
Поклади в багажник і закрий його.
(Сопе)
Підсвіти мені.
(Заводиться двигун)
(Вереск шин)
(Вибух)
(Дотті сміється)
(Сміється)
- Я дивилася, Кріс. - Кріс: Слухай.
- Я дивилася мультик. - Я знаю.
- Я хотіла дізнатися, чим закінчиться! - Він не спіймав птаха, ясно?
- Все просто триває й триває. - Так?
Слухай, сонце.
Я знаю, ти розумієш, що відбувається, так?
Я не повинен це тобі пояснювати.
Угу.
Якби я знав, як все вийде,
можливо, вчинив би інакше.
Ні.
Шарла: Щось не так?
Заради Бога.
Чорт!
- Доброго ранку всім. - Доброго ранку.
Доброго.
Яке було її дівоче прізвище, Ансель?
Мені це потрібно для справи.
Так, сер. Роджерс.
Адель Каролін Роджерс.
- Справа піде до суду? - Ні, ні.
- Джо знає, що він робить. - Я ніколи не була у суді.
Бачила знімок? Її автомобіль?
Джо знає, що він робить все правильно? Вони не могли зробити розтин,
тому що там не так багато залишилося.
- Як все пройшло? - Давайте забиратися звідси.
- Маленький сучий син. - У чому справа?
Не хочу казати перед Дотті.
Вона знає, що відбувається.
- Я не скажу перед нею. - Що сталося у Філпатрика?
Я не буду говорити перед Дотті!
Вам не виплатять гроші, чи не так?
- Тато? - Ансель, заспокойся.
- Тато? - Ансель! Без сцен!
(Зітхає)
(Стогне)
Хто тобі сказав про поліс Адель?
Рекс! Рекс сказав мені.
Він просто згадав про це в розмові, заради Бога...
Коли?
- У розмові. - Не як, а коли?
Кілька тижнів тому. Ми з матір'ю якраз дуже погризлися...
Ансель: О, Боже. Шарла: Я казала тобі, Ансель.
- Що трапилося? - Я казала тобі з самого початку.
- Замовкни! - Не вказуй мені!
- Це не я намутила все це. - Що сталося, тату?
Ти у нас заявляєшся, усіма командуєш.
А тепер маєш свої сто тисяч!
Прокляття, кажи вже.
Дотті - не бенефіціар!
- Рекс - бенефіціар! - Я не розумію.
- Оце подача. - Поясни мені.
Дотті не отримає гроші.
- Рекс отримує гроші. - Чекай.
Дотті не отримає $ 50000, хлопче!
Рекс! Рекс!
(Стогне)
Рекс отримає $ 50000.
- Це не так. Ні, цього не може бути - Ось так воно і є!
- Іди поговори з Філпатриком сам! - Мені сказали!
Тому що він сказав мені!
Рекс сказав мені, він сказав мені!
Рекс був другом матусі.
Просто затухни, Дотті. Він сказав мені!
- Він брехав. Чому, як думаєш? - Чому він це зробив?
Ні, він не міг знати, що я зроблю це.
Хто сказав тобі про Кілера Джо?
Ой...
О Боже!
- Шарла: Я казала... Казала... - Так.
Боже мій... Я облажався.
Грьобаний довбанавт!
Я тобі не вірю. Боже.
Доведеться повірити!
Тому що чим раніше складеш раму, тим швидше почнеш шукати спосіб
заплатити Кілеру Джо гроші!
Шарла: Ми повинні йти. Ансель: Не кажучи вже про Діггера Соумза.
- Треба рушати. - Чого?
Похорон починається за півгодини.
(Кричить)
Гайда. Я повинен подумати про дещо.
Починай.
Нам всім пішло б на користь, якби ти думав.
Де Джо? Він повертається, еге ж?
Кріс: Так.
- Він повертається, все в порядку. - Так, він повертається, все в порядку.
Ансель: Давайте, рухайтесь. Ми повинні зарити вашу матір в землю.
- Я візьму Дотті. - Ансель: Дотті!
Так, ми будемо разом.
Пані Сміт, фумігація перед воротами пекла?
(Запускає двигун)
Гей, Кріс!
Чому б тобі не зробити всім нам велику послугу?
Просто піди убий себе.
Дотті: Тобі погано?
Кріс: Так.
Я відчуваю, що, можливо, не повинен бути на землі.
Пам'ятаєш ти показував жарт з коліном?
Що ти кажеш?
Ми лежали в ліжку, ти тримав ліхтарик, підняв коліна
і прилаштував сонцезахисні окуляри на одне коліно
і капелюх на інше?
- Так. - (Сміється)
Невелике шоу.
"Найбільше шоу на Землі" ти так його називав.
Правда?
Всіх часів, віднині і назавжди, найбільша пригода,
без антрактів і перерв.
Ще раз і навіки, ти сказав,
в нескінченність і космічний простір. Амінь.
Немає нічого гіршого, ніж жаль.
Ні рак, ні бути з'їденим акулою, нічого.
Повертається Джо, чи не так? Тому що я
Я втічу.
- Я думаю, що, може бути... - Я хочу, щоб ти поїхала зі мною.
Куди?
В Мексику.
Ні, далі. В Перу.
У Південну Америку.
- Як ми туди дістанемось? - Ми поїдемо.
Ми можемо доїхати.
- Кріс... - Тобі подобається Техас?
Люди говорять, що це ніби таке чудове місце і все,
але насправді просто купа клятих жлобів і бидла
в пустелі!
- Це перебільшення. - Ходімо.
Давай просто йти.
- Зараз. - На похорон?
Гей, якщо ми збираємося зробити це, ми маємо пришвидшитись.
- Я повинна побачити Джо. - Ні, Дотті.
Я повинна його побачити.
Якщо ми побачимо, Джо... Ми повинні йти в Перу зараз!
Ну, тоді йди сам, тому що я повинна побачити Джо!
Я приймаю твою пропозицію.
Ми підемо на похорон, і потім ти зможеш побачити Джо.
Ніяких дурниць. Присягаюсь.
Обіцяєш?
Я клянуся.
Ти не повина казати Джо, що ми збираємося в Перу, гаразд?
Ти не можеш з ним попрощатися, не прямо.
Окі-Докі
І не кажи татові чи Шарлі, нікому.
Вони злі на мене зараз, і можуть спробувати зіпсувати нашу подорож.
Я все розумію.
Ти рада? Чекаєш початку?
Я завжди рада.
Ми можемо зробити це. Ми можемо здійснити це.
Ні, якщо хтось зводить мене з розуму.
(Дзвонить дзвін)
Рекс навіть не потрудився з'явитись. Сучий син.
(Читає Псалм 31:2) Нахили Своє ухо до мене, скоро мене порятуй,
(Продовжує молитись) стань для мене могутньою скелею, домом твердині, щоб спас Ти мене!
Я буду радіти та тішитися в Твоїй милості,
що побачив Ти горе моє,
що приглянувся Ти до скорботи моєї душі.
і мене не віддав в руку ворога,
на місці розлогім поставив Ти ноги мої!
Помилуй мене, Господи.
Я забув, як виглядають мреці.
Ми зібралися тут, щоб покласти на вічний спокій
Адель Каролін Роджерс-Сміт,
люблячу матір двох дітей, Крістофера і Дороті.
- Віддані їй сім'я і громада. - (Клацає запальничка)
(Виє сирена)
Гей, Рекс.
Руки на машину.
(Нерозбірливі крики)
(Під'їхала машина)
(Дверцята авто відкриваються)
(Дверцята авто закриваються)
(Гримить грім)
- Довбаний мудак. - Байдуже.
(Шарла крекче)
Шарла: Дотті!
Це ми!
Ми заходили в Шаромаркет. Зголодніла?
Дотті!
- Кріс!
- Гей. Принеси мені пиво, добре? - Його тут немає.
Ансель: Привіт, Джо. Шарла: Дотті тут?
Вона спить.
- Шарла: Де Кріс? - Я не знаю.
Хочеш курку? Ми були в Шаромаркеті.
Джо: Так, будь ласка.
Візьми собі на плиті.
Вибирати йому, чи не так, люба?
Шарла: Звичайно, біле чи темне?
Ніжку.
Ансель: Ти будеш пиво?
Джо: Так, будь ласка.
Покладіть на стіл, будь ласка.
- Спасибі. - Му-гу.
(Зітхає)
Похорон чомусь робить людей голодними.
ДЖО: Так.
Я вмираю від голоду.
(Ансель кашляє)
Ммм.
- Ти чув про страховку? - Шарла.
- Так. - Я не знаю, що сказати.
Ти не повинен нічого казати. Це не твоя вина.
- Так, але... - Кріс.
Кріс тупо, я б сказала, промандив це.
- Чому не ви? - Чому не я?
Це просто вираз, насправді.
Що це?
Те, що вона сказала. Те, що вона сказала тобі, що Кріс все промандив.
Я ніколи не чув цього виразу.
- Так би мовити, насправді. - Мені ніколи не подобався маленький виродок.
- Що ви проти нього маєте? - Ммм-ммм.
Він просто не годиться. Ви не можете довіряти йому.
- Ансель: Ви ніколи не могли порозумітися. - Він завжди дбає тільки про себе.
- Це не чесно. - Дурня твоя справедливість, це правда.
Ансель: Якщо подумати, то так можна сказати про будь-кого.
Шарла: Не дивно. Ансель: Не дивно що?
Шарла: Не дивно, що Кріс вляпується, в нього завжди так виходить.
- Якого хріна я зробив? - Просто затухни.
Я вважаю, треба бути повним дебілом,
щоб такий ідіот як Рекс тебе використав.
- Рекс? - Так, Рекс.
- А що Рекс? - Я кажу...
Я сказала, що яким безглуздим ви повинні бути, щоб ідіот, як Рекс
-вами скористався? - Джо: Так, я чув, що ви сказали.
- Розкажіть мені про Рекса. - Рекс - бахар Адель.
Джо: Був.
Був дружком Адель.
Розкажіть мені про Рексa.
- Що ти хочеш знати? - Не ви.
- Ви. - Що?
Ви. Розкажіть мені про Рекса.
Ти про що?
Ви знаєте цю людину, чи не так? Я маю на увазі, ви зустрічалися.
- Так, звичайно. - Розкажіть мені про нього.
Я не розумію, що ти хочеш почути.
- Він високий, він гладкий, він китаєць? - (Ансель сміється)
Де він працює, скільки йому років, чи великі в нього вуха?
Чим він відрізняється від інших чоловіків? Розкажіть мені про Рекса.
Рекс...
Я не розумію, справді.
Джо: Хто вам сказав про нашу домовленість?
Яку домовленість?
Контракт між мною і цією сім'єю?
- Ансель. - Чому?
Ну, вона моя дружина. Джо.
- Я не звертаюся до вас, сер. - Ясно.
- Навіщо він розповів вам? - Я його дружина, як він сказав.
Ви розраховуєте отримати частину цих грошей?
- Звичайно. - Чому?
Тому що я його дружина, як він сказав.
Чи застерігали ви Анселя проти ідеї?
Ні.
Чому?
Ви могли б сказати йому тоді, що Кріс все просере.
Це не моя справа.
Але стала, чи не так?
Я вважаю, це ваша справа.
Про що ти говориш?
Якщо ви збираєтеся отримати частину грошей,
то це ваша справа, чи не так?
Так, я не знаю.
Але ж ви не радили Анселю, вашому чоловікові, бути проти.
Слухай, я хотіла частину цих грошей, добре?
Якщо Кріс міг здійснити це, то я...
Ви збираєтесь розділити долю з Анселем
чи домовились ділити на рівні чотири частини?
- Ми не домовлялись про це. - Я впевнений, що ви обговорювали.
Ви практична жінка.
(Зітхає)
Ну, я припускала, що мені дістанеться чверть.
Джо: Не половина однієї третини.
Шарла: Ні, чверть, ділимо на чотирьох Джо: Замість однієї шостої.
Одна шоста.
Ні. Якщо ділимо на чотирьох.
Так що решту грошей
буде розділено порівну, після того як буде сплачено мій гонорар.
- $ 25.000. - Вірно, вірно. Правильно.
- Так, відразу після того, як заплатимо. - Що означає рівні частки.
Ну і по скільки ж ви мали отримати?
- Я не підраховувала. - Ну от, то зробіть це зі мною. Прямо зараз.
Страховий поліс покривається.
Агент Філпатрик виписує Анселю чек.
Дотті. Це було б Дотті.
Правильно, найкращий з усіх можливих світів, Дотті.
Слухай, я не розумію, чому ми робимо все це.
Ми вже не сподіваємось побачити хоч скільки з цих грошей.
Давайте повернемось до загальної суми, добре?
Aх. Ммм.
- Так Ансель отримує чек. - Дотті.
- Послухай, якщо чек на 100,
Ми платимо тобі 25.
- Скільки? - 25.
Скільки, однак, за полісом?
Все-таки багато. Скільки?
- 50 000. - От скільки.
- 50 мінус твої 25. - Точно, мінус мої 25,
але ви сказали 100, чи не так?
Та ніби, мінус твої гроші.
Ні, але ви сказали 100.
- Так, багато. - Чек на 100.
- Полюбе багато - Але ви сказали 100.
Купа грошей, мінус твої 25.
Вона помилилася, Джо. 50.
Правильно?
Чи може?
Так.
Людина в телевізорі: шукаємо відьом, як Крістофер Лі
який розвідує, що ж за шабаш в Готелі Жахів
Приєднуйтесь до нас, до наших з Джорджем Рафтом марафонів. Починаючи з Whistle Stop.
Курва! Нафіга?
Щось не так?
Ні.
Зроби перерву!
У разі смерті від нещасного випадку сума подвоюється.
Саме так Філпатрик говорив нам сьогодні вранці. Так, Ансель?
- Ні. - Так, він казав.
Ансель.
Невже?
- Ні. - Я пам'ятаю.
Тож...
- Це не 50. - Ні.
100.
- Як я вже сказала, байдуже скільки. - Однак багато.
- Подивимось, куди ти хилиш? - Що ви маєте на увазі?
- Я припустилась помилки, саме так? - Так, ви це зробили.
- Я казала 50 або 100. Однаково багато. - Ммм-хмм.
Ви збираєтесь зараз все повторювати?
Ви казали, що ніколи не любили Кріса.
Я не... я не знаю.
І ви також казали, що Рекс - ідіот.
Так, вірно.
І ви також казали, що чек був на 100.
Або скільки!
- Мені було просто цікаво. - Що ти говориш?
От лайно.
(Скиглить)
Чий це член?
Де ти взяв це?
Це не Анселя член.
(Схлипуючи)
Це твій член, Ансель?
Ні.
Так, любий. Ти був п'яний.
Як щодо цього?
- Та ж ні.
Якийсь таєць?
Переконайтеся зараз, бо на той момент, ви, можливо, були п'яним.
- Ні. - Хм.
Чий же це член?
Припини це.
- Це, мабуть, ваш друг. - О, будь ласка.
- Ваш приятель - Рекс. - Ох, будь ласка, досить.
Цей ідіот. Той, хто отримає всі ці гроші.
- Я не знаю! - Всі 100 штук.
Просто припини це! Я нічого не знаю, я клянуся.
Ви знали про це, Ансель?
- Я нічого не знав. - Звичайно, ні.
Чиє це?
- Ти сучий син! - (Б'ється скло)
Тут немає необхідності обзиватись. Я не називав вас ніяким образливим словом.
Я тут гість. Будьте ввічливі.
А зараз.
Чий то член, і не брешіть мені.
Збрешете мені, і це буде остання брехня, яку ви коли-небудь казали.
(Скиглить)
- Рекс. Це Рекс - Рекс? Хто?
- Рекс! (Задихаючись) - Точно.
Ансель, будь ласка!
Ансель не дуже схильний допомагати вам в даний момент.
Правда, Ансель?
Мабуть, так.
Насправді, Ансель чинить дуже добре, просто стоячи там.
Так, сер.
Ось що я думаю.
- Відпусти мене, виродку! - Що я казав про образи?
(Задихаючись)
Ми дамо тобі гроші, клянуся.
Ми дамо тобі стільки грошей, скільки захочеш!
Джо: Я боюся, що це неможливо.
Та ні.
Рекс узяв виплату на себе.
Шарла: Що?
Він віддав мені чек, перед тим як піти.
100 тисяч.
Ансель: Бог Всемогутній.
Куди він подівся?
Даремно питати. З Рексом покінчено.
Шарла: Що ж він сказав, куди збирається?
- Джо: Він не зміг говорити. - Я не розумію.
Чому ви не взяли його ...
Я можу ...
Я можу знайти його.
Схоже, вам потрібен новий бойфренд.
(Стогне)
Я стану вашим другом, тільки на деякий час.
Краще не підводься.
Лежи.
Подивись на мене.
Смокчи це.
(Плює)
Трахай себе сам!
(Ниє)
(Кричить)
Якщо ви образите мене знову,
я зріжу вам обличчя і носитиму поверх свого.
Зрозуміло?
Ансель!
Як постелила,
- Це вірно. - (Важко дихаючи)
так і спатимеш.
Тепер смокчи його!
Будь ласка.
Ви хочете, щоб я носив ваше обличчя?
Давай смокчи.
Легше.
Лагідно.
О, так.
Ось так, продовжуємо.
Добре.
Гей.
Гей!
Як ти гадаєш?
(Блює)
Я не знаю.
Тепер слухайте уважно, обоє.
Я здійснив послугу для цієї сім'ї.
І я заслужив свою оплату в повному обсязі.
Через непорозуміння з страховкою
я не отримав кошти за свої послуги.
Це несправедливо.
Мені не потрібні виправдання або пошуки цапа-відбувайла.
Я вважаю, ви всі однаково відповідальні.
Схопи мене за сраку.
- (Стогне) - Охопи мою дупу.
Отак. Тримай. Ось і все.
Мені пощастило, однак, потурбуватися про це заздалегідь.
Я забезпечив собі заставу.
Оскільки я виконав свої зобов'язання
і оскільки виплати мені не передбачено,
то застава тепер моя.
Вона належить мені.
Я заберу її з собою, коли піду.
(Видихає)
У вас талант в цьому. Будь ласка, стогніть.
(Стогне)
Кріс не згоден з ідеєю про заставу.
Він прийде сюди сьогодні, щоб спробувати забрати її з собою.
Я не можу.
дозволили йому це зробити.
(Стогін)
Ця сім'я не повинна дозволити йому
зробити це!
(Джо стогне)
Ми повинні йти.
Це мене душить.
Я більше не можу бути з ними.
(Стогне)
Ви мене розумієте?
Я вб'ю всіх вас!
Якщо ця сім'я дозволить Крісу піти з трейлера.
Я заб'ю всіх вас, як свиней!
(Скиглить)
Чи вірите ви, що я це зроблю?
Я прошу вашої допомоги.
Віддасте її мені?
Ансель?
Так, сер.
(Грім)
Тепер ви дуже гарна жінка.
Вам так не здається, Ансель?
Я не замислювався.
- Ні! Неправильна відповідь! - (Кричить)
Вона дуже гарна жінка.
От і добре.
Вам так не здається?
Легше.
Отак.
- Я хочу, щоб ви прибрали на кухні. - Добре.
І накрили стіл для пристойного обіду.
Добре?
Підніміть цей стілець.
І ми всі сядемо.
- Ось. - Добре.
Тільки учотирьох.
Розумієте? Подивіться на мене.
Просто сім'я.
Підніміть стілець.
Як справи, хлопче?
- Звідки у тебе фотографії? - О, це навряд чи важливо.
- Так, можливо.
Я маю на увазі, все, що вона зробила - це смоктала його член і намагалася вкрасти ваші гроші.
Могло бути і гірше.
Як?
(Зітхає)
Ну,
думаю, зараз і так погано, далі нікуди.
Слухайте.
Підіть побудьте зі своєю дружиною.
(Шморгає)
Шарла.
Так.
Ти в нормі?
Так, я в порядку, Ансель.
Впевнена?
Так, я впевнена.
(Авто підкотило)
- Добре. - (Дверцята машини відкриваються)
(Гавкіт)
(Двері авто закриваються)
Кріс: Заткнися, ТіБон!
Привіт, синку.
- Дотті тут? - Ансель: Вона в спальні.
Ох, слава Богу. Я вмираю з голоду. Є новини від Джо?
Він у своїй спальні.
Ви вже їсте?
Дотті: Привіт, Кріс.
Джо: Молодший.
Ти вдома.
Привіт, Джо.
Я чув про гроші.
Я повинен сказати вам, що я засмучений, нічого не вийшло.
- Так, я теж. - Як кінець світу, так?
Га?
Все кришиться, як печиво?
Так.
CAVEAT EMPTOR, розумієте, що я маю на увазі?
Може, пообідаємо?
Люба.
Райські запахи. Кріс, Ансель, ви голодні для дечого з Шаромаркету?
- Я не такий вже й голодний - Джо: Ну, ви повинні приєднатися до нас, Ансель.
Усі ми.
Для Кріса знайдемо місце прямо тут.
Прошу. Все як повинно бути.
Там ми.
(Клацає вимикач)
Шарла, сідайте.
Дякую.
Це прекрасно.
Хто хоче прочитати молитву?
Дотті? Чи не будете такі люб'язні?
Угу.
Дорогий Ісусе, спасибі за їжу.
Спасибі тобі, що ми тут всі разом і у безпеці.
На жаль, матуся померла.
Ми сподіваємося, що ти знайдеш їй місце і залишиш на небесах.
Будь ласка, пробач нам все, що ми зробили неправильно.
Ми всі теж хочемо потрапити на небеса.
В ім'я Господа Ісуса Христа, Амінь.
(Прокашлюється)
Це було красиво.
(Сміється) Дякую.
Давайте їсти. Шарла, ви б захопили нам якісь напої
і дайте Крісу тарілку, будь ласка.
(Кашель)
- Біле і темне? - Так, будь ласка.
Ансель, починайте розкладати картопляний салат.
І картопляний салат.
- Я люблю картопляний салат. (Хихикає) - І картопляний салат.
Чай з льодом. Це домашній, Шарла?
- Мені не накладай багато цього. - Добре.
Чи не передасте ви картопляного салату Дотті, будь ласка?
Це для початку, потім добавимо.
- Якщо захочете. - Це чудово. Чи можна вже їсти?
- Так, можна. Шарла, біле чи темне? - Немає значення.
Ти хочеш трішки картопляного салату?
Так, будь ласка.
- Шарла, картопляного салату? - Ні, дякую.
- Шарла, у тебе туш розмазалась. - Пішов ти.
Прошу уваги. (прочищає горло)
У мене є оголошення.
Ви всі, напевно, помітили, що
Дотті і я проводимо дуже багато часу разом.
Справа в тому, що ми закохані.
Так що це мій привілей повідомити вам, що я попросив її стати моєю нареченою.
І вона погодилася.
- Чи не так, люба? - Так.
- Я, наприклад, хотів би сказати... - Заткнися.
Джо: Тост.
За мою майбутню дружину.
І де ви плануєте влаштувати своє гніздечко?
Ну, ми їдемо туди відразу після цієї смачної вечері.
- Це правда? - (Прочищає горло)
Так.
Ти не можеш забрати мою сестру, Джо.
Джо: Що ви маєте на увазі, Кріс?
Я маю на увазі, я не можу дозволити цьому статися.
Ти ж не збираєшся одружитися на моїй сестрі.
- Я не думаю, що тобі вирішувати. - Замовкни.
- Не вказуй мені. - Більше ні слова, старий,
або я відірву твою голову.
Слухайте, Кріс,
я можу, звичайно, зрозуміти вашу любов до вашої сестри.
Але іноді все змінюється.
Шя, я не збираюся це обговорювати. Вона моя сестра.
Я беру її з собою. Ми їдемо звідси.
Дотті має вирішувати сама.
Дотті може не висловлюватись.
- О, я впевнений, що вона це зробить - Ти помиляєшся.
Дотті, піди збери наші речі.
Дотті, сиди.
Дотті.
Сиди на місці. Дотті.
Дотті, сідайте.
Кріс: Дотті.
Дотті. Йди за нашими речами.
- Дотті. - Дотті.
Джо: Дотті.
Хороша дівчинка.
Дотті!
Вона мій гонорар.
Угода скасовується. Тобі доведеться з'їсти це.
- Я тебе вб'ю. - Піди трахни себе.
Сядь на місце, Джо.
- Дотті, іди збирати свої речі! - Дотті, залишатися там, де ви знаходитесь.
- Це буде просто чудово. - Дотті! Збирай свої лахи!
- (Дотті кричить) - (Стогін)
(Постріл)
Припиніть!
(Кректання)
Дотті: Припини це!
- Шарла: Вбий його, Джо! - Припини це!
Давай!
Шарла: Так!
Дотті: Перестань, Джо!
Шарла: Убий, убий його! Джо!
Я тримаю його, Джо!
- Перестань, Джо! - Убий його!
- На хрін вбий його! - Господи! О, Боже!
- Прикінчи його! - О, Боже!
Я розлютилася!
(Постріл)
Дотті.
- (Постріли пістолета) - (Зітхає)
Ісусе! Дотті!
Дотті!
(Стогне)
Шарла: Дотті!
- Заспокойся. - Не треба, Дотті, Дотті!
- Опусти зброю!
Я збираюся народити дитину.
Дитину?
- Дитина? - Шарла: Будь ласка, не вбивайте мене!
Дитину?
(Грає "Strokin'")
(Clarence Carter: Ці черевики зроблені для ...)
переклад: Сяник і Орися